Vnitřní předpis zaměstnavatele stanovící postupy ve firmě při předcházení a vzniku poškození zdraví v souvislosti s prací

Zaměstnavatel ........................(uvést jeho přesné označení, sídlo, IČO)
zastoupený ............................................ 

K provedení ustanovení § 103 odst. 1 písm. j) zákona č. 262/2006 Sb., § 105 zákona č. 262/2006 Sb., § 106 odst. 2 zákona č. 262/2006 Sb. a § 106 odst. 4 písm. h) a  § 269 a následující zákona č. 262/2006 Sb., zákoníku práce, ve znění pozdějších změn a doplňků, a nařízení vlády č. 201/2010 Sb., o způsobu evidence úrazů, hlášení a zasílání záznamu o úrazu, ve znění nařízení vlády č. 170/2014 Sb.,
 vydávám tento:
vnitřní předpis stanovící postupy ve firmě
při přecházení a vzniku poškození zdraví v souvislosti s prací.
1. Práva a povinnosti zaměstnanců
1. Zaměstnanec je povinen dbát podle svých možností o svou vlastní bezpečnost, o své zdraví a o bezpečnost a zdraví fyzických osob, kterých se bezprostředně dotýká jeho jednání, popřípadě opomenutí při práci.
2. Zaměstnanec je oprávněn odmítnout výkon práce, o níž má důvodně za to, že bezprostředně a závažným způsobem ohrožuje jeho život nebo zdraví, popřípadě život nebo zdraví jiných fyzických osob.
3. Zaměstnanec je povinen bezodkladně oznamovat svému nadřízenému vedoucímu zaměstnanci svůj pracovní úraz, pokud mu to jeho zdravotní stav dovolí, a spolupracovat při objasňování jeho příčin.
4. Zaměstnanec, který je svědkem pracovního úrazu jiného zaměstnance, případně úrazu jiné fyzické osoby, je povinen bezodkladně takový úraz oznámit svému nadřízenému vedoucímu zaměstnanci a spolupracovat při objasňování jeho příčin.
5. Zaměstnanec je povinen dodržovat opatření přijatá zaměstnavatelem proti opakování úrazu či jiné škody na zdraví vzniklé v souvislosti s prací a k odstranění či minimalizaci rizikových faktorů, které vyvolávají ohrožení nemocí z povolání nebo nemoc z povolání, se kterými byl seznámen.
6. Zaměstnanec odevzdává lékařský posudek stanovící ohrožení nemocí z povolání nebo uznávající vznik nemocí z povolání vedoucímu personálního útvaru.
7. Zaměstnanec uplatňuje své nároky v souvislosti s náhradou škody a nemajetkové újmy vzniklé v důsledku poškození zdraví v souvislosti s prací u vedoucího personálního útvaru.
2. Postupy vedoucích zaměstnanců při vzniku úrazu
1. V případě vzniku úrazu, je vedoucí zaměstnanec, jemuž byl vznik úrazu oznámen, povinen:
- zajistit poskytnutí první pomoci postiženému zaměstnanci nebo jiné osobě postižené úrazem,
- zajistit, aby bez vážných důvodů nebyl měněn stav na místě úrazu do doby objasnění příčin a okolností vzniku pracovního úrazu,
- bez zbytečného odkladu informovat vedoucího zaměstnance odpovědného za plnění oznamovacích a ohlašovacích povinností v souvislosti s úrazem.
 
2. Vedoucí zaměstnanec, na jímž řízeném pracovišti k úrazu došlo, je povinen objasnit příčiny a okolnosti vzniku úrazu, a to za účasti:
- postiženého zaměstnance, pokud mu to jeho zdravotní stav dovoluje,
- svědků úrazové události,
- odborové organizace a zástupce pro oblast bezpečnosti a ochrany zdraví při práci (pokud ve firmě působí),
- osoby odborně způsobilé k prevenci rizik (pokud ve firmě působí),
- zástupce jiného zaměstnavatele, pokud je úrazem postižen jeho zaměstnanec (pokud si to na základě ohlášení úrazu vyžádá),
- pracovníků inspektorátu práce (pokud si to inspektorát na základě ohlášení úrazu firmou vyhradí) nebo pracovníků obvodní báňské správy.
 
3. Vedoucí zaměstnanec postupuje při kvalifikaci poruchy zdraví zaměstnance při práci ve dvou fázích, kdy posoudí:
- zda poškození či porucha zdraví zaměstnance nastala v důsledku úrazového děje, tedy zda vůbec došlo k úrazu (pokud nešlo o úraz, pak odpadají veškeré další povinnosti týkající se pracovních úrazů),
- zda vzniklý úraz je úrazem pracovním.
 
4. Vedoucí zaměstnanec, na jímž řízeném pracovišti k pracovnímu úrazu došlo, je dále povinen:
- zaevidovat do knihy úrazů v rozsahu údajů uvedených v příloze č. 1 úraz, i když jím nebyla způsobena pracovní neschopnost nebo byla způsobena neschopnost nepřesahující 3 kalendářní dny. Evidují se úrazy:
a) ke kterým došlo na pracovišti zaměstnavatele u jeho vlastních zaměstnanců, zaměstnanců jiného zaměstnavatele k němu dočasně přidělených k výkonu práce (včetně agenturních zaměstnanců) nebo vyslaných k výkonu práce, ale také
b) úrazy, které postihnuly zaměstnance u jiného zaměstnavatele, ke kterému byli zaměstnavatelem vysláni nebo dočasně přiděleni k výkonu práce.
- na žádost zaměstnance nebo v případě smrtelného pracovního úrazu na žádost rodinných příslušníků vydat potvrzenou kopii nebo výpis údajů v knize úrazů,
- vyhotovit neprodleně, nejpozději však do 5 pracovních dnů od ohlášení úrazu záznam o úrazu v rozsahu údajů podle přílohy č. 2 v těch případech, kdy došlo ke zranění zaměstnance s pracovní neschopností delší než 3 kalendářní dny nebo k úmrtí zaměstnance a odevzdat vedoucímu zaměstnanci odpovědnému ve firmě za evidenci na úseku bezpečnosti a ochrany zdraví při práci (dále jen „BOZP“),
- předat bez zbytečného odkladu jedno vyhotovení záznamu o úrazu postiženému zaměstnanci a v případě smrtelného pracovního úrazu jeho rodinným příslušníkům,
- předávat záznamy o úrazu a sepsané údaje pro evidenci úrazů vedoucímu zaměstnanci odpovědnému za plnění oznamovacích a ohlašovacích povinností v souvislosti s úrazy.
 
3. Ohlašování, oznamování a vedení evidence ohledně úrazů a nemocí z povolání
1. Vedoucí zaměstnanec odpovědný ve firmě za plnění oznamovacích a ohlašovacích povinností v souvislosti s úrazy je povinen bez zbytečného odkladu:
- uvědomit zaměstnavatele, který úrazem postiženého zaměstnance na práci k firmě vyslal nebo jej dočasně přidělil k výkonu práce a domluvit účast na objasňování příčin a okolností úrazu nebo pouze zaslání výsledků tohoto objasnění,
- ohlásit pracovní úraz bez zbytečného odkladu těmto orgánům a institucím:
a) územně příslušnému útvaru Policie ČR vždy, jedná-li se o smrtelný pracovní úraz, u ostatních pracovních úrazů jen v tom případě, nasvědčují-li zjištěné skutečnosti tomu, že v souvislosti s pracovním úrazem byl spáchán trestný čin,
b) příslušné odborové organizaci nebo zástupci zaměstnanců pro oblast bezpečnosti a ochrany zdraví při práci,
c) příslušnému inspektorátu práce, došlo-li ke smrtelnému úrazu u fyzické nebo právnické osoby, která podle zákona č. 251/2005 Sb., o inspekci práce, podléhá jeho kontrolní působnosti; u ostatních pracovních úrazů jen v tom případě, pokud trvá hospitalizace úrazem postiženého zaměstnance více než 5 dnů nebo lze-li vzhledem k povaze zranění takovou dobu hospitalizace předpokládat.
d) příslušnému obvodnímu báňskému úřadu v případě smrtelného pracovního úrazu podléhá-li činnost, pracoviště nebo technické zařízení vrchnímu dozoru podle zákona č. 61/1988 Sb. V ostatních případech jen pokud je pracovní úraz kvalifikován jako závažný (ust. § 6 odst. 3 zákona č. 61/1988 Sb.).
- předat záznamy o úrazu a sepsané údaje pro evidenci úrazů knize úrazů vedoucímu zaměstnanci odpovědnému za vedení evidence, která je o zaměstnanci vedena v souvislosti s BOZP (pokud je tato osoba odlišná od osoby odpovědné za plnění ohlašovacích a oznamovacích povinností).
 
2. Vedoucí zaměstnanec odpovědný za vedení evidence, která je o zaměstnanci vedena v souvislosti s BOZP je povinen:
- přehledně zakládat záznamy o úrazech, včetně všech příloh a souvisejících dokumentací (např. fotografie, svědecké výpovědi, lékařské zprávy o ošetření úrazu),
- vést v knize úrazů evidenci o úrazech, jimiž nebyla způsobena pracovní neschopnost nebo byla způsobena pracovní neschopnost nepřesahující 3 kalendářní dny, a to ohledně:
a) vlastních zaměstnanců,
b) zaměstnanců, kteří utrpěli úraz u zaměstnavatele při dočasném přidělení nebo vyslání k výkonu práce.
- vést evidenci zaměstnanců, u nichž byla uznána nemoc z povolání, která vznikla na pracovištích firmy,
- umožnit zaměstnancům, jichž se to týká, nahlížet do evidence, která je o nich vedena v souvislosti s pracovními úrazy a nemocemi z povolání,
- postupovat při vedení evidence v souladu s opatřeními firmy k zabezpečení osobních údajů, aby nemohlo dojít ke zneužití.
 
3. Vedoucí zaměstnanec odpovědný ve firmě za plnění oznamovacích a ohlašovacích povinností v souvislosti s úrazy je povinen zaslat záznamy o pracovních úrazech:
- za uplynulý kalendářní měsíc nejpozději do pátého dne následujícího měsíce:
a) územně příslušnému útvaru Policie České republiky vždy, nasvědčují-li zjištěné skutečnosti tomu, že v souvislosti s pracovním úrazem byl spáchán trestný čin,
b) příslušnému inspektorátu práce nebo příslušnému obvodnímu báňskému úřadu (podle toho, do působnosti kterého z nich patří),
c) příslušné zdravotní pojišťovně postiženého zaměstnance a
- v případě smrtelného pracovního úrazu záznam o úrazu nejpozději do 5 dnů ode dne, kdy se o úrazu dozvěděl:
a) územně příslušnému útvaru Policie České republiky,
b) příslušnému inspektorátu práce nebo příslušnému obvodnímu báňskému úřadu (podle toho, do působnosti kterého z nich spadá),
c) zdravotní pojišťovně, u které byl smrtelným pracovním úrazem postižený zaměstnanec pojištěn,
d) zaslat pro účely likvidace pojistných událostí z důvodu zákonného pojištění odpovědnosti zaměstnavatele za škodu při pracovním úrazu nebo nemoci z povolání záznam o úrazu i organizační jednotce pojišťovny, u které je pro tento účel pojištěn.
 4. Vedoucí zaměstnanec odpovědný ve firmě za plnění oznamovacích a ohlašovacích povinností v souvislosti s úrazy ve spolupráci s vedoucím zaměstnancem úrazem postiženého zaměstnance je povinen v případě, kdy byl již odeslán záznam o úrazu příslušným orgánům a institucím a následně došlo, ke skutečnostem, které vedou ke změně v něm uvedených údajů, vyhotovit záznam o úrazu - hlášení změn podle přílohy č. 3.
 5. Vedoucí zaměstnanec odpovědný ve firmě za plnění oznamovacích a ohlašovacích povinností v souvislosti s úrazy zajistí zaslání záznamu o úrazu - hlášení změn nejpozději do pátého dne následujícího měsíce:
a) příslušnému inspektorátu práce nebo příslušnému obvodnímu báňskému úřadu, (podle toho, do působnosti kterého z nich spadá),
b) zdravotní pojišťovně, u které je pracovním úrazem postižený zaměstnanec pojištěn,
c) územně příslušnému útvaru Policie České republiky, nasvědčují-li zjištěné skutečnosti tomu, že v souvislosti s pracovním úrazem byl spáchán trestný čin nebo v případě smrtelného pracovního úrazu vždy
6. Vedoucí zaměstnance odpovědný ve firmě za ohlašovacích a oznamovacích povinností ohledně úrazů:
a.	zašle pro účely likvidace pojistných událostí z důvodu zákonného pojištění odpovědnosti zaměstnavatele za škodu při pracovním úrazu nebo nemoci z povolání a při smrtelném pracovním úrazu záznam o úrazu - hlášení změn organizační složce pojišťovny, u které je pro tento účel pojištěn,
b.	předá jedno vyhotovení záznamu o úrazu - hlášení změn úrazem postiženému zaměstnanci a v případě smrtelného pracovního úrazu jeho rodinným příslušníkům.
 
4. Opatření proti opakování poškození zdraví ze stejných příčin
 1. Vedoucí zaměstnanec, na jímž řízeném pracovišti k ohrožení nemocí z povolání, k nemoci z povolání, úrazu či jinému poškození zdraví došlo, společně s odborně způsobilou osobou za prevenci rizik ve firmě, případně s lékařem závodní preventivní péče vyhodnotí:
- míru působení rizikových faktorů pracovních podmínek na pracovišti, která způsobuje ohrožení nemocí z povolání anebo nemoc z povolání,
- příčiny a zdroje pracovního úrazu, ke kterému na jím řízeném pracovišti došlo,
- příčinu jiné škody na zdraví (než je pracovní úraz nebo ohrožení nebo vznik nemoci z povolání) v souvislosti s prací a zpracují návrh opatření proti opakování úrazu či jiné škody na zdraví vzniklé v souvislosti s prací ze stejných příčin, k odstranění či minimalizaci rizikových faktorů, které vyvolávají ohrožení nemocí z povolání nebo nemoc z povolání a předloží jej vedení firmy ke schválení.
 
2. Po projednání opatření s odborovou organizací a/nebo zástupcem pro oblast BOZP (pokud ve firmě působí), po projednání s poskytovatelem pracovnělékařských služeb, se kterým zaměstnavatel uzavřel smlouvu o poskytování pracovnělékařských služeb, a po schválení, resp. úpravě či doplnění opatření vedením firmy, jsou vedoucí zaměstnanci povinni:
- postupovat podle přijatých opatření,
- seznámit s přijatými opatřeními všechny své podřízené zaměstnance a vyžadovat dodržování těchto opatření a kontrolovat jejich účinnost a jejich dodržování,
- navrhovat v případě potřeby změny v opatřeních, podle měnících se skutečností.
 
5. Závěrečná ustanovení
 1. Předpis byl dne .......................projednán s odborovou organizací ................a zástupcem pro oblast bezpečnosti a ochrany zdraví při práci ................(pokud u zaměstnavatele působí).
2. Písemné vyhotovení tohoto vnitřního předpisu obdrží každý vedoucí zaměstnanec firmy.
3. Kontrolou dodržování tohoto vnitřního předpisu pověřuji.....................
4. Nabytím účinnosti tohoto vnitřního předpisu se ruší vnitřní předpis............... vydaný k této problematice dne....... a nahrazuje tímto vnitřním předpisem novým.
5. Tento vnitřní předpis nabývá účinnosti dnem.................
 
V .............. dne...........
.........................................................
razítko zaměstnavatele a podpis jeho
oprávněného zástupce

PŘÍLOHY
k vnitřní směrnici zaměstnavatele stanovící postupy ve firmě při předcházení a vzniku poškození zdraví v souvislosti
  
Příloha č. 1 - Kniha úrazů
 
Údaje o úrazu, které se povinně zaznamenávají do knihy úrazů, jsou následující:
a) jméno, popřípadě jména, a příjmení úrazem postiženého zaměstnance,
b) datum a hodinu úrazu,
c) místo, kde k úrazu došlo,
d) činnost, při níž k úrazu došlo,
e) počet hodin odpracovaných bezprostředně před vznikem úrazu,
f) celkový počet zraněných osob,
g) druh zranění a zraněná část těla podle přílohy č. 3 k nařízení vlády č.201/2010 Sb.,
h) popis úrazového děje,
i) druh úrazu (smrtelný nebo ostatní),
j) zdroj úrazu,
k) příčiny úrazu,
l) jména a příjmení svědků úrazu,
m) jméno a příjmení a pracovní zařazení toho, kdo údaje zaznamenal.
 
Údaje o úrazu, které je možné do knihy úrazů dále zaznamenat, jsou například:
- pořadové číslo zápisu,
- zda byl úrazem postižený hospitalizován,
- zda bylo zažádáno a zda byla vydána kopie zápisu v knize úrazů nebo výpis z knihy úrazů.
 
Příloha č. 2 - Záznam o úrazu 
Přílohou č. 3 - Záznam o úrazu - hlášení změn 
Komentář:
 
1. DRUHY POŠKOZENÍ ZDRAVÍ V SOUVISLOSTI S PRACÍ
Zákoník práce zná tato poškození zdraví zaměstnance, která mohou vzniknout v souvislosti s prací:
OHROŽENÍ NEMOCÍ Z POVOLÁNÍ
 Ohrožením nemocí z povolání se rozumí takové změny zdravotního stavu, jež vznikly při výkonu práce nepříznivým působením podmínek, za nichž vznikají nemoci z povolání, avšak nedosahují takového stupně poškození zdravotního stavu, který lze posoudit jako nemoc z povolání, a další výkon práce za stejných podmínek by vedl ke vzniku nemoci z povolání (ust. § 347 odst. 1 zákona č. 262/2006 Sb., práce).
Vyhláška č. 104/2012 Sb., o posuzování nemocí z povolání, počítá také s tím, že může dojít k situaci, kdy vzniknou podmínky, za nichž již posuzovaná osoba není ohrožena nemocí z povolání. Tyto podmínky se zjišťují na základě posouzení zdravotního stavu posuzované osoby a výsledků odborných vyšetření vyžádaných nebo provedených poskytovatelem v oboru pracovní lékařství, pokud je to důvodné.
Ohrožení nemocí z povolání a skutečnosti, které svědčí o tom, že posuzovaný již není ohrožen nemocí z povolání, posuzuje a uznává poskytovatel zdravotní péče v oboru pracovní lékařství, který získal povolení k uznávání nemocí z povolání v příslušném území. Vláda může stanovit nařízením, které změny zdravotního stavu jsou ohrožením nemocí z povolání, a podmínky, za jakých se uznávají; do současné vlády tak však vláda neučinila.
NEMOC Z POVOLÁNÍ
 Nemoci z povolání jsou nemoci vznikající nepříznivým působením chemických, fyzikálních, biologických nebo jiných škodlivých vlivů, pokud vznikly za podmínek uvedených v seznamu nemocí z povolání, který tvoří přílohu nařízení vlády č. 290/1995 Sb. Nemocí z povolání se rozumí též akutní otrava vznikající nepříznivým působením chemických látek.
Seznam nemocí z povolání obsahuje taxativní výčet druhů nemocí z povolání a zároveň stanoví podmínky vzniku těchto nemoci z povolání. Ve výčtu jsou uvedeny tyto skupiny nemocí z povolání:
1. způsobené chemickými látkami,
2. způsobené fyzikálními faktory,
3. týkající se dýchacích cest, plic, pohrudnice a pobřišnice,
4. kožní,
5. přenosné a parazitární,
6. způsobené ostatními faktory a činiteli.
Ke každé skupině, popř. každé nemoci z povolání stanoví seznam podmínky jejich vzniku. Např. jako podmínku vzniku nemocí z povolání z působení chemických látek (např. nemoc z arzénu, berylia, kadmia, z chrómu, chlóru a jejich sloučenin atd.) uvádí „nemoci vznikají při plnění pracovních nebo služebních úkolů nebo v přímé souvislosti s nimi, při nichž je prokázána taková expozice uvedeným chemickým látkám, která je podle současných lékařských poznatků příčinou nemoci z povolání“.
Vyhláška č. 104/2012 Sb., o posuzování nemocí z povolání, přinesla nově seznam podmínek, za nichž nelze nemoc nadále uznat za nemoc z povolání. Tyto podmínky jsou obsaženy v příloze citované vyhlášky. Pokud nastanou uvedené podmínky u nemoci, která byla uznaná za nemoc z povolání podle nařízení vlády č. 290/1995 Sb., pak nadále nelze nemoc uznat za nemoc z povolání (tzv. „oduznání nemocí z povolání”)
 Uznávání a „oduznávání“ nemocí z povolání provádějí poskytovatelé zdravotních služeb v oboru pracovní lékařství, kteří získali povolení k uznávání nemocí z povolání od Ministerstva zdravotnictví pro příslušné území. Seznam poskytovatelů v oboru pracovní lékařství, kteří získali povolení k uznávání nemocí z povolání lze nalézt na následujícím linku webu: https://www.mzcr.cz/dokumenty/seznam-poskytovatelu-k-uznavani-nemoci-z-povolani_13124_884_1.html   Posuzování nemocí, u níž vzniklo podezření, že se jedná o nemoc z povolání, se posuzuje a uznává z podnětu:
- ošetřujícího lékaře nebo
-poskytovatele pracovnělékařských služeb nebo
- fyzické osoby (dále jen “osoba“) trpící onemocněním.
PRACOVNÍ ÚRAZ
 Při traumatickém poškození zdraví zaměstnance při práci, je třeba posoudit případ ve dvou fázích. Za prvé, zda se vůbec jedná o úraz. Pokud zaměstnavatel v první fázi posouzení případ vyhodnotí tak, že se nejedná o úraz, pak posuzování, zda šlo o „pracovní“ úraz, zcela odpadá, protože k úrazu vůbec nedošlo; odpovědnost zaměstnavatele za škodu způsobenou pracovním úrazem nemůže vůbec vzniknout.
 Pokud zaměstnavatel v první fázi posouzení vyhodnotí poškození zdraví jako úraz, pak teprve přichází v úvahu fáze druhá, a to posouzení, zda vzniklý úraz je úrazem pracovním a zda za něj nese zaměstnavatel odpovědnost.
 Předpokladem vzniku úrazu, je proběhlý úrazový děj, při kterém k poškození zdraví nebo smrti zaměstnance došlo. Za úrazový děj, v jehož důsledku došlo k poškození zdraví, považuje:
- ust. §  271k  odst. 1 ZP takové poškození zdraví nebo smrt zaměstnance, pokud k nim došlo nezávisle na jeho vůli krátkodobým, náhlým a násilným působením zevních vlivů.
- judikatura i případy náhlého porušení zdraví, které bylo způsobeno krátkodobými zevními vlivy, např. byl-li zaměstnanec při práci, na kterou není zvyklý a která je nepřiměřená jeho tělesným možnostem, nucen okamžitým, usilovným vzepětím sil překonávat vnější odpor a zvýšit tak náhle, neobvykle a nadměrně svou námahu. Tato tělesná námaha musela pak být příčinou následku, o jehož odškodnění se jedná. Přitom nemusí jít o jedinou příčinu úrazu, nýbrž stačí, když jde o jednu z příčin, avšak důležitou, podstatnou a značnou.
Porušením zdraví se rozumí nejen poškození tělesné, ale i psychické.
 Pokud zaměstnavatel vyhodnotí, že poškození zdraví, ke kterému u zaměstnance došlo je úrazem, pak je třeba teprve posoudit ještě další aspekt, a to hledisko, zda vzniklý úraz lze považovat za úraz pracovní. Úraz je pracovním úrazem, pokud k němu dojde:
- při plnění pracovních úkolů (§ 273 ZP),
- v přímé souvislosti s plněním pracovních úkolů (§ 274 ZP) nebo
- pro plnění pracovních úkolů (ust. §  271k  odst. 2 ZP).
 Pracovním úrazem není úraz, který se zaměstnanci přihodil na cestě do zaměstnání a zpět (ust. §  271k odst. 3 ZP).
Smrtelným pracovním úrazem se ve smyslu ust. § 3 nařízení vlády č. 201/2010 Sb. rozumí takové poškození zdraví, na jehož následky zaměstnanec zemřel nejpozději do 1 roku.
JINÁ ŠKODA NA ZDRAVÍ
 Jiná škoda na zdraví představuje podle ust. §  271n  odst. 2 ZP poškození zdraví, které není pracovním úrazem, ani není uvedeno v seznamu nemocí z povolání, vzniklo však za okolností, které mají původ v pracovních podmínkách. Jedná se například o:
- onemocnění ledvin zaměstnance v důsledku nedostatečného vytápění,
- alergická reakce a následné zdravotní komplikace vychovatelky ústavu sociální péče vyvolané po provedeném povinném přeočkování proti nákazám streptokokem penumoniae a chřipky podle vyhlášky č. 537/2006 Sb., o očkování proti infekčním nemocem.
2. DŮSLEDKY POŠKOZENÍ ZDRAVÍ ZAMĚSTNANCE V SOUVISLOSTI S PRACÍ
 Nesmí-li zaměstnanec podle lékařského posudku dále konat dosavadní práci pro ohrožení nemocí z povolání, je zaměstnavateli zákoníkem práce uloženo, aby takového zaměstnance převedl na jinou práci. Cílem tohoto opatření je, aby se změny zdravotního stavu zaměstnance ohroženého nemocí z povolání dále nezhoršovaly (aby nemoc z povolání nepropuknula). Zaměstnanec je pro ten případ chráněn a v případě, když mu po převedení na jinou práce přísluší nižší mzda nebo plat, náleží mu od zaměstnavatele za dobu převedení doplatek ke mzdě nebo platu do výše průměrného výdělku, kterého dosahoval před převedením na jinou práci. Díky tomuto zákonnému opatření v souvislosti s převedením na méně placenou práci z důvodu ohrožení nemocí z povolání tak zaměstnanci škoda nevzniká.
Pokud jsou změny zdravotního stavu zaměstnance v důsledku nepříznivého působení chemických, fyzikálních, biologických nebo jiných škodlivých vlivů takového stupně, že je u zaměstnance uznána nemoc z povolání, pak za škody v souvislosti s tím vzniklé zaměstnanci odpovídá ten zaměstnavatel, u něhož zaměstnanec naposledy před zjištěním nemoci z povolání pracoval za podmínek, za nichž vzniká nemoc z povolání, kterou byl postižen.
 Poskytují se náhrady: za ztrátu na výdělku, za bolest a ztížení společenského uplatnění, za účelně vynaložené náklady spojené s léčením a za věcnou škodu; při úmrtí následkem nemoci z povolání se poskytují náhrady za účelně vynaložené náklady spojených s léčením, přiměřených nákladů spojených s pohřbem, nákladů na výživu pozůstalých, jednorázové odškodnění pozůstalých a náhrada věcné škody. Jako nemoc z povolání se odškodňuje i nemoc vzniklá před jejím zařazením do seznamu nemocí z povolání, a to od jejího zařazení do seznamu a za dobu nejvýše 3 let před jejím zařazením do seznamu.
Zatímco u ohrožení nemocí z povolání a u uznání nemoci z povolání zaměstnavateli nenáleží posuzovat vzniklou situaci a zaměstnavatel je plně odkázán na lékařský posudek příslušného zdravotnického zařízení, kterým se u zaměstnance stanovuje ohrožení nemocí z povolání nebo uznává nemoc z povolání, u pracovních úrazů a jiných škod na zdraví vzniklých v souvislosti s prací zaměstnavatel posuzuje, zda k úrazu vůbec došlo a zda se jedná o úraz pracovní, zda vzniklá jiná škoda na zdraví má souvislost s prací.
Správné postupy při šetření těchto událostí, zjištění příčin, okolností a vzájemných souvislosti jsou nezbytné pro zjištění, zda jde o škodu na zdraví, za kterou nese zaměstnavatel odpovědnost a v jakém rozsahu bude škody nahrazovat. Náhrady, které v takovém případě postiženému zaměstnanci přísluší, jsou stejné, jak je uvedeno shora u nemocí z povolání.
Pokud zaměstnanec podle lékařského posudku vydaného poskytovatelem pracovnělékařských služeb nebo rozhodnutí příslušného správního orgánu, který lékařský posudek přezkoumává, nemůže dále konat dosavadní práci pro pracovní úraz, onemocnění nemocí z povolání nebo pro ohrožení touto nemocí, pak mu může dát zaměstnavatel výpověď podle ust. § 52 písm. d) ZP. Pokud končí pracovní poměr výpovědí nebo i dohodou z předešle uvedených důvodů, zaměstnavatel je povinen zaměstnanci poskytnou odstupné ve výši 12tinásobku průměrného výdělku.
 
3. PRÁVA A POVINNOSTI ZAMĚSTNANCŮ
Je nezbytné vést zaměstnance k uvědomění bezpečného chování na pracovišti a k takovému chování, aby sám předcházel vzniku poškození zdraví při práci, a to jak svého tak osob v okolí. V tomto smyslu zaměstnanci ukládá povinnosti přímo zákoník práce v ust. § 106 odst. 4 ZP).
 Na druhé straně zákoník práce dává zaměstnanci právo, aby zcela operativně v případě, kdy má za to že výkon práce bezprostředně a závažným způsobem ohrožuje jeho život nebo zdraví (popřípadě život a zdraví jiných osob), odmítnout výkon takové práce (§ 106 odst. 2 ZP). Takové odmítnutí nemůže zaměstnavatel posuzovat jako nesplnění povinností zaměstnance.
 Oznamovací povinnost zaměstnance ohledně svého pracovního úrazu nebo úrazu jiného zaměstnance popřípadě jiné fyzické osoby vyplývá přímo ze zákoníku práce (ust. § 106 odst. 4 písm. h) ZP).
 Do opatření, která zaměstnavatel přijímá k tomu, aby nedocházelo opakovaně k poškozování zdraví zaměstnanců ze stejných příčin, musí být zahrnuti i řadoví zaměstnanci (pokud se jich opatření týká); musí být s opatřeními seznámeni a dodržovat je.
 Organizační záležitosti ohledně předávání lékařských posudků, od kterých se odvíjejí další pracovněprávní úkony (např. převedení na jinou práci nebo výpověď či skončení pracovního poměru dohodou) nebo ohledně vznášení nároků na náhradu škody v souvislosti s poškozením zdraví zaměstnanců, je vhodné stanovit dopředu tak, aby se záležitosti posléze řešily plynule.
Pokud dojde k pracovnímu úrazu, má úrazem postižený zaměstnanec nebo v případě smrtelného pracovního úrazu jeho rodinní příslušníci:
a) právo požádat o potvrzenou kopii nebo výpis údajů z knihy úrazů(ust. § 2 odst. 2 nařízení vlády č. 201/2010 Sb.) kmenového zaměstnavatele, ale i zaměstnavatele - uživatele (jde-li o agenturního zaměstnance) nebo zaměstnavatele, ke kterému byl úrazem postižený zaměstnanec vyslán.
b) na předání jednoho vyhotovení záznamu o úrazu (ust. § 105 odst. 3 ZP) a to jak prvotního záznamu o úrazu (ust. § 5 odst. 1 nařízení vlády č. 201/2010 Sb.), tak záznamu o úrazu - hlášení změn.
Kopie nebo výpisy z knihy úrazů a vyhotovení záznamu o úrazu obdrží úrazem postižený zaměstnanec nebo jeho rodinný příslušníci zdarma; náklady na jeho pořízení je povinen jako náklad na zajištění BOZP nést zaměstnavatel.
4. POSTUPY VEDOUCÍCH ZAMĚSTNANCŮ PŘI VZNIKU PRACOVNÍHO ÚRAZU
 Úkoly, které zákoník práce a další právní předpisy ukládají zaměstnavateli ve firmě plní vedoucí zaměstnanci na všech stupních řízení v rozsahu pracovních míst, která zastávají. V každé firmě je rozdělení potřebných činností, odpovědností a pravomocí rozdílné podle druhu činnosti firmy zaměstnavatele, velikosti pracovišť, počtu zaměstnanců a organizačního uspořádání firmy. Organizační uspořádání firmy je zpravidla stanoveno organizačním řádem a rozdělení povinností, pravomocí a odpovědností je v něm konkretizováno na jednotlivé řídící pozice.
Vzhledem k pestrosti možných organizačních uspořádání ve firmě byla ve vnitřním předpise použita konstrukce: vedoucí zaměstnanec odpovědný za ...... (například za plnění oznamovacích povinností) apod. Je možné, že ve firmě bude jeden vedoucí zaměstnanec odpovědný za více úseků činností obsažených v předpise.
První úkony, které je třeba učinit při vzniku úrazu, je především poskytnutí první pomoci postiženému zaměstnanci. Vedoucí zaměstnanec přitom využije zaměstnance určené k organizování první pomoci, zajišťování přivolání zdravotnické záchranné služby, hasičského záchranného sboru ČR a Policie ČR, je-li toho třeba.
Důvodem požadavku zachování stavu na místě úrazu je, aby se orgány inspekce práce (a podobně orgány státní báňské správy v oblasti jejich působnosti), které mají ze zákona oprávnění kontrolovat příčiny a okolnosti pracovních úrazů, popřípadě se zúčastňovat šetření na místě úrazového děje, po ohlášení pracovního úrazu mohly dostavit na místo pracovního úrazu a mohly objektivně posoudit celou událost; rovněž v případě, kdy skutečnosti nasvědčují tomu, že byl v souvislosti s pracovním úrazem spáchán trestný čin, je nutné zachovat stav na místě vniku pracovního úrazu tak, aby Policie ČR mohla provádět vyšetřování.
Vyšetření a objasnění příčin a okolností vzniku úrazu je důležitou fází v postupu zaměstnavatele při vzniku úrazu, jejíž výsledky jsou důležité pro posouzení:
•	- zda se jedná o úraz (zda proběhl úrazový děj),
•	- zda se jedná o úraz pracovní,
•	- zda a v jakém rozsahu za takový úraz ponese zaměstnavatel odpovědnost,
•	- zda za vznik úrazu nenese odpovědnost třetí osoba, na které by zaměstnavatel mohl požadovat náhrady za náklady odškodnění postiženého zaměstnance,
•	- co bylo příčinou pracovního úrazu,
•	- co bylo zdrojem úrazu,
•	- zda byly porušeny předpisy k zajištění BOZP,
•	- zda byla porušena opatření zaměstnavatele k zajištění BOZP.
 Zjištění o vzniklém úrazu zaznamená zaměstnavatel do Knihy úrazů v rozsahu stanoveném nařízením vlády č. 201/2010 Sb. Novelou tohoto nařízení vlády provedenou NV č. 170/2014 Sb. se do knihy úrazů uvádí i popis úrazového děje.
Všechna zjištění o pracovním úrazu je zaměstnavatel u úrazů stanovených zákoníkem práce povinen zaznamenat v záznamu o úrazu tak, aby bylo možné tyto údaje využít při řešení náhrady škody způsobené postiženému zaměstnanci, ale i při stanovování opatření pro vyloučení vzniku pracovních úrazů ze stejných příčin.
 Při vyhotovování záznamu o úrazu lze použít:
a) vzory obsažené v přílohách nařízení vlády č. 201/2010 Sb.: záznam o úrazu: příloha č. 1, záznam o úrazu - hlášení změn: příloha č. 2.
b) záznam o úrazu v elektronické podobě zpřístupněný na webových stránkách MPSV: https://www.mpsv.cz/cs/9907
c) záznam o úrazu v elektronické podobě zpřístupněný na webových stránkách Oborového portálu pro oblast bezpečnosti a ochrany zdraví při práci (provozovaného výzkumným ústavem bezpečnosti práce v Praze):
https://www.bozpinfo.cz/formulare-bozp
V případě, že zaměstnavatel odeslal záznam o úrazu či o smrtelném úrazu a následně vyjdou najevo skutečnosti, které představuji změnu v údajích, které byly uvedeny do záznamu o úrazu, zaměstnavatel úrazem postiženého zaměstnance vyhotoví záznam o úrazu - hlášení změn.  
Doplní tak na formuláři záznam o úrazu - hlášení změn dodatečné informace a tím se dosáhne úplnosti poskytovaných údajů. 
Identifikační údaje o zaměstnavateli a zaměstnanci v záznamu o úrazu - hlášení změn jsou podstatně stručnější než v záznamu o úrazu, neboť se předpokládá, že se oba formuláře posléze spojí. Podstatnou částí nového formuláře jsou dodatečné informace vzniklé po odeslání záznamu o úrazu, které zaměstnavatel zaznamenává:
•	- zda hospitalizace úrazem postiženého zaměstnance přesáhla 5 kalendářních dnů,
•	- od kdy do kdy trvala dočasná pracovní neschopnost následkem úrazu a počet dnů pracovní neschopnosti v kalendářních dnech celkem,
•	- datum úmrtí úrazem postiženého zaměstnance, pokud na následky poškození zdraví při úrazu zemřel nejpozději do 1 roku,
•	- zjištění či změna v posouzení příčiny nebo zdroje pracovního úrazu,
•	- změna povahy úrazu,
•	- jiné skutečnosti mající vliv na zpracování a obsah záznamu o úrazu - hlášení změn.
Záznam o úrazu - hlášení změn zašle zaměstnavatel úrazem postiženého zaměstnance nejpozději do pátého dne následujícího měsíce stanoveným subjektům. Záznam o úrazu - hlášení změn zašle zaměstnavatel v klasické listinné podobě nebo elektronicky. Příslušnost útvaru Policie ČR a inspekčních orgánů, kterým se úrazy hlásí a odesílají záznamy o úrazu a záznamy o úrazu - hlášení změn se řídí místem, kde došlo k úrazu nebo smrtelnému pracovnímu úrazu.
5. OHLAŠOVÁNÍ, OZNAMOVÁNÍ A VEDENÍ EVIDENCE OHLEDNĚ ÚRAZŮ A NEMOCÍ Z POVOLÁNÍ
 Cílem ohlášení vzniku úrazu stanoveným subjektům je především vytvoření podmínek pro případnou účast těchto subjektů na vyšetřování příčin vzniklého úrazu; k dosažení tohoto cíle je požadavek splnění této povinnosti bez zbytečného odkladu.
 Způsob ohlášení pracovního úrazu nařízení vlády č. 201/2010 Sb. neřeší. Dá se tedy předpokládat, že lze využít všech dosažitelných možností umožňujících rychlá sdělení, jako např. telefonem, faxem, e-mailem.
 Evidence BOZP (včetně evidence ohledně pracovních úrazů a nemocí z povolání) jsou považovány za zpracování osobních údajů dle zákona č.101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů. Při vedení těchto evidencí se tedy zaměstnavatel musí řídit nejen pracovněprávními předpisy, ale také citovaným zákonem, který stanoví pro správce osobních údajů určité povinnosti.
Novelou nařízení vlády č. 201/2010 Sb., provedenou nařízením vlády č. 170/2014 Sb. s právní účinností od 1. ledna 2015 Sb. byla:
•	 zrušena povinnost ohlašovat pracovním úraz zdravotní pojišťovně, u níž je pracovním úrazem postižený zaměstnanec pojištěn,
•	 zrušena povinnost zasílat ve stanovených termínech záznam o úrazu a záznam o úrazu – hlášení změn organizační jednotce příslušné pojišťovny, u které je zaměstnavatel pojištěn pro případ své odpovědnosti za škodu při pracovním úrazu nebo nemocí z povolání,
•	 stanovena nová povinnost zaměstnavatele zaslat pro účely likvidace pojistných událostí z důvodu zákonného pojištění odpovědnosti zaměstnavatele za škodu při pracovním úrazu nebo nemoci z povolání a při smrtelném pracovním úrazu záznam o úrazu a záznam o úrazu - hlášení změn i organizační složce pojišťovny, u které je pro tento účel pojištěn,
•	 zrušena povinnost popsat slovně druh zranění a zraněnou část těla a nahrazena povinností označit druh zranění a zraněnou část těla příslušným trojmístným a v druhém případě dvojmístným kódem, které jsou uvedeny v nové příloze č. 3 nařízení vlády č. 201/2010 Sb.
 6. OPATŘENÍ PROTI OPAKOVÁNÍ POŠKOZENÍ ZDRAVÍ ZE STEJNÝCH PŘÍČIN
 Základním kamenem péče o BOZP je prevence, tedy vytvoření takových podmínek, aby se předešlo poškozování zdraví či ztrátě života zaměstnanců v souvislosti s prací. Proto i kterákoliv úrazová událost či stanovení ohrožení nemocí z povolání či uznání nemoci z povolání u zaměstnance jsou podnětem pro zaměstnavatele, aby napříště vyloučil příčiny, které k tomuto nepříznivému stavu vedly. Přímo zákon ukládá zaměstnavateli, aby přijímal opatření proti opakování úrazu či jiné škody na zdraví vzniklé v souvislosti s prací ze stejných příčin, aby odstranil či minimalizovat rizikové faktory, které vyvolávají ohrožení nemocí z povolání nebo nemoc z povolání. Spolupráce s odborovou organizací nebo zástupcem pro oblast BOZP, lékařem poskytovatele pracovnělékařských služeb a osobou odborně způsobilou k prevenci rizik je nezbytná.
Podle vyhlášky č. 79/2013 Sb., o pracovnělékařských službách a některých druzích posudkové péče, poskytovatel pracovnělékařských služeb poskytuje v rámci poradenství též poradenskou činnost ohledně návrhů opatření k nápravě v případě zjištění závad, které mohou vést u zaměstnanců k poškození zdraví – je tedy na zaměstnavateli, aby toto poradenství dokázal řádně využít.
7. DOZOR A SANKCE
 Dozor nad povinnostmi zaměstnavatele ohledně pracovních úrazů a emocí z povolání vykonávají orgány inspekce práce. Zákon č. 251/2005 Sb., o inspekci práce, obsahuje sedm skutkových podstat přestupků a správních deliktů ohledně povinnosti zaměstnavatele v souvislosti se vznikem pracovního úrazu a nemocemi z povolání s poměrně výraznými finančními sankcemi.  
Pokud zaměstnavatel
1. nevyšetří příčiny a okolnosti pracovního úrazu, ačkoli k tomu má povinnost,
2. nevyhotoví záznam o pracovním úrazu nebo nevede dokumentaci ve stanoveném rozsahu, ačkoli k tomu má povinnost,
3. nepředá vyhotovení záznamu o pracovním úrazu postiženému a v případě smrtelného pracovního úrazu jeho rodinným příslušníkům,
4. nevede evidenci o pracovních úrazech ve stanoveném rozsahu, ačkoli k tomu má povinnost,
5. neohlásí pracovní úraz a nezašle záznam o něm stanoveným orgánům a institucím,
6. nepřijme opatření proti opakování pracovních úrazů,
7. nevede evidenci fyzických osob, u nichž byla uznána nemoc z povolání
a je fyzickou osobou, může se dopustit přestupku na úseku bezpečnosti práce (§ 17 zák. č. 251/2005 Sb.) a pokud je právnickou osobou, může se dopustit  správního deliktu na úseku bezpečnosti práce (ust. § 30 zák. č.251/2005 Sb.). Za to mu může být uložena pokuta až do výše:
- 400 tisíc Kč v případech uvedených shora pod č. 3., 4., 5. a 7.,
- 1 milión Kč v případech 1. a 2.
- 2 milióny Kč v případě 6.
Pokuty ukládají orgány inspekce práce ve správním řízení.
Novelou zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví, provedenou zákonem č. 267/2015 Sb., byla s účinností od 1. prosince 2015 do zákona o ochraně veřejného zdraví zakomponována nová koncepce správního trestání, která je založena na obdobném pojetí jako zákon č. 251/2005 Sb., o inspekci práce. Byly stanoveny konkrétní skutkové podstaty přestupků, a to v rámci čtrnácti úseků ochrany veřejného zdraví. Samostatný úsek představuje ochrana zdraví při práci a zajištění pracovnělékařských služeb (ust. 92h novelizovaného zákona č. 258/2000 Sb.). Ke každé skutkové podstatě náleží maximální výše pokuty, kterou mohou orgány ochrany veřejného zdraví uložit.  Při správním trestání na základě zákona o ochraně veřejného zdraví platí obecná pravidla odpovědnosti za přestupek a správní delikt včetně stanovení liberačních důvodů.
Zaměstnavatelům napříště hrozí pokuta například, pokud nesplní povinnost v souvislosti s výskytem nemoci z povolání až 2 milióny Kč; pokud při zařazení zaměstnance k práci zaměstnavatel nepostupuje podle závěru lékařského posudku o zdravotní způsobilosti hrozí mu  pokuta až  1 milión Kč.
Právní předpisy:
•	Zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce, zejména ustanovení § 41 odst. 1 písm. b), § 103 odst. 1 písm. j), § 105, § 106 odst. 2 a odst. 4 a odst. 4 písm. h), § 139 odst. 1 písm. a), § 347 odst. 1, § 269 -§ 275, § 271k.
•	Nařízení vlády č. 290/1995 Sb., kterým se stanoví seznam nemocí z povo¬lání, ve znění nařízení vlády č. 114/2011 Sb. a č. 168/2014 Sb.
•	Nařízení vlády č. 201/2010 Sb., o způsobu evidence úrazů, hlášení a zasílání záznamu o úrazu, ve znění nařízení vlády č. 170/2014 Sb., včetně tří příloh.
•	Zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění, zejména ust. § 45 odst. 4.
•	Zákon č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a o státní báňské správě, zejména ust. § 41 odst. 1 písm. b).
•	Zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů.
•	Zákon č. 251/2005 Sb., o inspekci práce, zejména ust. § 17 a § 30, ve znění pozdějších předpisů.
•	Zákon č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví, zejména ust. § 92h.
•	Vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 98/2012 Sb., o zdravotnické dokumentaci, zejména ust. bodu 9 přílohy č.1.
•	Vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 104/2012 Sb., o stanovení bližších požadavků na postup při posuzování a uznávání nemocí z povolání a okruh osob, kterým se předává lékařský posudek o nemoci z povolání, podmínky, za nichž nemoc nelze nadále uznat za nemoc z povolání, a náležitosti lékařského posudku (vyhláška o posuzování nemocí z povolání), zejména ustanovení § 2 a § 3.
•	Vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 79/2013 Sb., vyhláška o pracovnělékařských službách a některých druzích posudkové péče, zejména ust. § 2 písm. b) bod 11 a ust. § 17.